## Čtvrtletník Kriminalistika

Číslo 3/2004

### Výzkum organizovaného zločinu v České republice

#### (Informace o řešených tématech, mezinárodní spolupráci, výzkumných metodách a některých základních výsledcích)

PhDr. MARTIN CEJP, CSc., Institut pro kriminologii a sociální prevenci, Praha

Organizovaný zločin se objevil v České republice v rozvinuté podobě až po roce 1990. Předtím sice existovaly některé prvky v rámci černé i šedé ekonomiky a také docházelo k občasnému rozkrádání kulturního dědictví na zakázku, ale v nějaké výraznější podobě se tyto aktivity nerozvinuly. Kdyby organizovaní zločinci chtěli dosahovat maximální zisky s minimem rizika, pak k tomu v totalitním režimu zdaleka nebyly vhodné podmínky. Četná represivní opatření, včetně téměř neprodyšně uzavřených hranic, představovala příliš velké překážky. Podstupovat riziko kvůli nepatrnému obohacení se nevyplatilo. Na nebezpečí organizovaného zločinu, které se po roce 1990 vynořilo, reagovalo nejprve - zřejmě díky masmédiím - obyvatelstvo, poté příslušné složky státní správy a nakonec i politici. Hned na začátku 90. let se na problematiku organizovaného zločinu zaměřil i kriminologický výzkum.

### Rekapitulace zaměření výzkumné činnosti a zahraniční spolupráce

V Institutu pro kriminologii a sociální prevenci jsme nejprve koncem roku 1992 shrnuli poznatky z odborné literatury, zejména pak zahraniční zkušenosti s možným použitím výzkumných metod. Pokusili jsme se o pracovní definici a o vytvoření pravděpodobného modelu aktivit organizovaného zločinu, které by mohly připadat v úvahu. Vstupní poznatky jsme shrnuli v teoreticko metodologické studii.

V roce 1993 jsme začali se soustavným výzkumem. Sledovali jsme jak obecné charakteristiky o struktuře skupin a o jejich aktivitách, tak specifické otázky. Základní charakteristiky o skupinách a aktivitách jsme zkoumali pravidelně každý rok. V rámci specifických témat jsme se zaměřili na podrobný průzkum těch aktivit, které byly nejrozšířenější, či typické pro Českou republiku. Zabývali jsme se působením organizovaného zločinu při výrobě, pašování a distribuci drog, při organizování a provozování prostituce, při nelegální migraci, při krádežích uměleckých památek, při násilné kriminalitě, při vydírání. Postupně jsme se pokusili řešit i specifická témata. Vzhledem k tomu, že se ukázalo, že na území České republiky se na organizovaném zločinu téměř z poloviny podílejí čeští občané a že funguje kolem 25 % ryze českých skupin, zabývali jsme se podrobněji organizovanou trestnou činností občanů České republiky. Stejně tak jsme se specificky věnovali podílu cizinců. Soustavně sledujeme působení organizovaného zločinu ve finanční oblasti, zabývali jsme se hospodářskou kriminalitou, zejména praním špinavých peněz a problematikou úmyslného krácení daní. Pokoušíme se o analýzu toků finančních prostředků uvnitř i vně světa organizovaného zločinu. Po celých deset let posuzujeme účinnost specifických právních prostředků, které byly za účelem boje proti organizovanému zločinu ustaveny a aplikovány.

Koncem 90. let jsme analyzovali problematiku organizovaného zločinu v širších společenských souvislostech. V životě společnosti jsme hledali kriminogenní faktory, které by mohly organizovanému zločinu umožňovat realizaci jeho aktivit a získávání spolupracovníků nebo klientů pro nelegální zboží a služby. V rámci pokusu o prognózu vybraných druhů kriminality jsme stanovili problémové i rozvojové skutečnosti, které mohou v příštích letech působit v oblasti boje proti organizovanému zločinu.

Kromě Institutu pro kriminologii a sociální prevenci patří v České republice k významným autorům, kteří se výzkumem organizovaného zločinu soustavně zabývají, pedagog Policejní akademie ČR M. Němec a pracovník Ústavu mezinárodních vztahů M. Nožina. M. Němec se v publikaci vydané v roce 1995 zabýval pojetím organizovaného zločinu, typologií zločineckých organizací, aktivitami organizovaného zločinu. Podrobně zpracoval pojednání o ekonomické kriminalitě a popsal metodiku odhalování a vyšetřování M. Nožina se zabývá působením mezinárodních zločineckých organizací na území ČR. V roce 1997 sestavil sborník, na němž se podílela více než desítka autorů, převážně příslušníků speciálních policejních útvarů.

Významnou součástí výzkumu organizovaného zločinu je mezinárodní spolupráce. Ze zahraničních pramenů jsme čerpali poznatky o základních charakteristikách organizovaného zločinu a o možnostech jeho výzkumu. Vydali jsme několik překladových sborníků, v nichž byly uvedeny dokumenty OSN, RE, EU a překlady zahraničních právních norem. Soustavná zahraniční spolupráce začala v roce 1996, kdy jsme zpracovali podklady pro dotazník Skupiny pro trestní právo a kriminologické otázky organizovaného zločinu při Radě Evropy. Tato dotazníková šetření se pak organizovala každoročně a na práci skupiny jsme se přímo podíleli. Jednorázově jsme též zpracovali podklad o organizovaném zločinu pro EU a podíleli jsme se na přípravě Předvstupního paktu k problematice organizovaného zločinu, který byl ratifikován v Bruselu v květnu 1998. Zúčastnili jsme se rovněž přípravy Konvence OSN o boji proti organizovanému zločinu a předvýzkumu UNICRI realizovaném v roce 1997. Institut pro kriminologii a sociální prevenci spolupracoval při pořádání společného semináře s Floridskou univerzitou (1995) a ve spolupráci s univerzitou v Tillburgu jsme uspořádali mezinárodní konferenci Cross-border crime in Europe (1999).

### Metody a techniky

Při výzkumu organizovaného zločinu většinou nemůžeme použít výzkumné metody a techniky, při kterých by docházelo k přímému kontaktu s kriminálním prostředím. V českých podmínkách jsme nemohli příliš využít analýzu vyšetřovacích a soudních spisů, protože až do roku 1998 nebyly žádné případy účasti na zločinném spolčení stíhány, obžalovány a odsouzeny. V roce 1998 se sice první desítky stíhaných případů objevily, poznatky získané z tak malého počtu však lze uvést pouze jako příklad a nemůžeme je zobecnit. Ze stejných důvodů jsme nemohli plně využít policejní a soudní statistiky.

Zatím jsme byli tedy většinou odkázáni na poznatky získané nepřímo. Právě proto hojně využíváme různé možnosti k dotazování expertů. Při opakovaném získávání základních dat o struktuře skupin a jejich aktivitách se obracíme na odborníky z policejních útvarů specializovaných na odhalování nebo vyšetřování organizovaného zločinu. Anonymní dotazování se realizuje formou dotazníků. Dotazováno je kolem 30 expertů. Pokusy o rozšíření záběru i na odborníky z řad státních zástupců a soudců se zatím neosvědčily. U specifických témat dáváme přednost individuálním rozhovorům. Při prognóze jsme využili metodu round-table pro dílčí otázky a focus-group pro návrhy řešení. Při zvažování účinku rozvojových a limitujících společenských faktorů používáme metodu SWOT.

Kromě toho využíváme poznatky z odborných publikací a pramenů a komparativní analýzu právních prostředků. Alespoň orientačně využíváme statistiku a tam, kde je to možné, analyzujeme ze spisových materiálů konkrétní případy. Okrajově se dají využít i výsledky výzkumů veřejného mínění a odborněji zaměřené novinové články.

Pro potřeby výzkumu vycházíme z této pracovní kriminologické definice: Organizovaný zločin je opakující se (soustavné) páchání cílevědomě koordinované závažné trestné činnosti (a aktivit tuto činnost podporujících), jehož subjektem jsou zločinecké skupiny nebo organizace (většinou s vícestupňovou vertikální organizační strukturou) a jehož hlavním cílem je dosahování maximálních nelegálních zisků při minimalizaci rizika (zajišťované prostřednictvím kontaktů v rozhodovacích společenských strukturách). Do oblasti organizovaného zločinu nezahrnujeme nahodilé kriminální skupiny či organizace, většinu kriminality bílých límečků a terorismus.

### Některé základní údaje o zločineckých skupinách a o jejich aktivitách

Z výčtu hlavních témat bylo patrné, že jsme se při výzkumu organizovaného zločinu zabývali řadou různých okolností. V krátkém informativním článku nelze podrobně rozebírat všechny výsledky. O těch nejdůležitějších budou ostatně jejich autoři postupně informovat sami. Zmíním se pouze o některých informacích o složení skupin a jejich aktivitách, tak jak vyplynuly z deseti opakovaných expertních šetření.

Z kvalifikovaných odhadů expertů můžeme odvodit hlavní změny v základních ukazatelích, ke kterým došlo mezi roky 1993 až 2002. Pokud se týká zločineckých skupin, je řada údajů stabilních. Celkem stabilní jsou údaje o věku: 20 - 25 u řadových členů, 30 - 35 u vedoucích. Projevuje se i účast žen (asi 15 % z celkového počtu). Ženy se podílejí zejména na organizování prostituce a obchodování s drogami. Do určité míry se ženy podílejí též na nelegální migraci a na korupci. Stabilní je rovněž např. poměr stálých členů a externistů 50:50. Účastníci, kteří pocházejí z ciziny, jsou zastoupeni o něco více než čeští občané. (V roce 2002 bylo 54 % zahraničních účastníků a 46 % českých občanů.) Ryze domácích skupin je mezi 20 - 30 %.

Určitou tendenci ke změně jsme zaznamenali, pokud se týká stupně organizovanosti. Vysoce organizované skupiny mají většinou třístupňové uspořádání. Na vrcholu je nejvyšší vedení, které řídí několik samostatně operujících skupin tzv. středního článku. Na nejnižším stupni jsou řadoví členové a externisté. V průběhu 90. let byla podle odhadů na území ČR takto organizovaných skupin asi třetina. V roce 2000 a v dalších letech jsme již zaznamenali nárůst. Vysoce organizované skupiny jsou zhruba čtyři z deseti.

Přestože jsme nezaznamenali změny v poměru cizích a českých státních příslušníků ve skupinách organizovaného zločinu, nastaly určité změny v míře zastoupení jednotlivých národností. V průběhu 90. let byli v organizovaném zločinu na území ČR nejvíce zastoupeni Ukrajinci, Rusové, Číňané a Jugoslávci. Poměrně silně se vyskytovali Vietnamci, Albánci, Bulhaři. Na konci 90. let začal klesat počet Číňanů - nejde však zřejmě o prudké snížení stavu, ale o postupný úbytek. Pokles počtu Jugoslávců souvisí zřejmě s rozpadem bývalé federativní Jugoslávie na menší státy, jejichž příslušníci jsou nadále v organizovaném zločinu zastoupeni. Klesá i podíl Bulharů a téměř mizí Poláci. V roce 2002 byli tedy nejvýrazněji zastoupeni Ukrajinci a Rusové. S odstupem za nimi byli ve druhé skupině Vietnamci, Číňané, Albánci. Pak jsou s odstupem Arabové a následují Bulhaři, Bělorusové, Jugoslávci. Velice málo se vyskytují Izraelci, Chorvati, Rumuni, Němci, Afghánci, ojediněle pak Poláci, Rakušané, Italové, Turci, Dagestánci.

Když jsme v roce 1993 začali poprvé zkoumat organizovaný zločin, vytipovali jsme 35 aktivit, které by mohly připadat v úvahu. Šlo o teoretickou, modelovou představu - v té době jsme neznali reálnou situaci. Vycházeli jsme z trestního zákona a posuzovali, které trestné činy by mohl organizovaný zločin provozovat. V úvahu jsme brali i „podpůrné činnosti“ jako např. kompromitování, potlačování důkazů, zorganizování útěku pachatele. Inspirovali jsme se rovněž zahraničními zkušenostmi - ty ale nebyly tak obsáhlé, jako jsou v současné době - a nemohli jsme je aplikovat mechanicky.

Expertům jsme předložili seznam 35 aktivit a požádali je, aby u každé z nich posoudili, zda je v České republice v rozvinuté či zárodečné formě nebo zda se v současné době nevyskytuje. Seznam jsme pak předkládali k posouzení každý rok. Vždy jsme jej aktualizovali podle výsledků předcházejících šetření. Aktivity, které nebyly vybrány, jsme vyřadili a naopak - experti mohli vždy doplnit další možnosti. Takto jsme např. doplnili padělání CD a videokazet, převody akcií bez vědomí majitelů, vylákání peněz se slibem jejich velkého zhodnocení, obchod s radioaktivním materiálem, nelegální vývoz a dovoz nebezpečných odpadů. Vyřadili jsme lichvu a aktivity charakteristické pro přechodné období: podvody související s procesem privatizace a s počátky soukromého podnikání.

Pořadí nejrozšířenějších aktivit stanovujeme podle počtu expertů, kteří danou aktivitu uvedli jako rozšířenou. Podle posledního šetření z roku 2002 mezi naprosto nejrozšířenější aktivity patří krádeže motorových vozidel, organizování prostituce a obchodování se ženami, výroba, pašování a distribuce drog, organizování nelegální migrace, překupnictví odcizených předmětů, daňové, úvěrové, pojišťovací a směnečné podvody. Pořadí dalších je uvedeno v tabulce 1.

Skutečnost, že míru rozšířenosti aktivit sledujeme každoročně od roku 1993, nám umožňuje stanovit trendy a porovnat změny. Po celých 10 let, kdy situaci sledujeme, patří mezi nejrozšířenější aktivity organizovaného zločinu na území ČR krádeže automobilů a organizování prostituce. Již v polovině 90. let předpovídala většina expertů, že u krádeží aut dojde k poklesu. Zatím k němu nedošlo - změny však nastaly. Kradeny jsou dražší automobily a místo Bulharů a Poláků figurují v organizovaných krádežích více Češi.

Od roku 1995 patří stabilně do skupiny nejrozšířenějších činností výroba, pašování a distribuce drog. Tato celosvětově nejrozšířenější aktivita organizovaného zločinu se v ČR realizovala postupně. V roce 1993 ji uvedla jako rozšířenou pouze polovina dotázaných expertů. V roce 1994 se však již posunula na 3. - 5. místo a od roku 1995 patří již stabilně mezi nejrozšířenější. Tento vývoj souhlasí s reálnou situací. Na počátku 90. let byla ČR pro drogové dealery pouze spíše tranzitní zemí. Od roku 1995 se již místní trh ukázal jako výnosný.

Další významnou změnou ve skupině nejrozšířenějších aktivit je výrazné zvětšení nelegální migrace. Od roku 1999 se tato aktivita umisťuje pravidelně mezi nejrozšířenějšími. Organizování nelegální migrace se tak stává významným problémem.

Do poloviny 90. let patřily do skupiny nejrozšířenějších aktivit ještě krádeže uměleckých předmětů. Aktivita přetrvávající ještě před rokem 1989 a rozšířená kromě ČR ještě ve Španělsku a Itálii začala ve druhé polovině 90. let pomalu ztrácet na významu. Stát učinil mnohá opatření, ministerstvo kultury zlepšilo evidenci a ministerstvo vnitra ochranu, v rámci mezinárodní policejní spolupráce se dařilo zachytit a vrátit nelegálně vyvezené artefakty. Kvůli špatné evidenci však nadále zůstávají ohroženy kulturní památky spravované církvemi.

Tabulka 1
Odhad výskytu nejrozšířenějších forem činnosti organizovaného zločinu
na území České republiky v roce 2002

|  | N = 21
1. - 2. | Krádeže motorových vozidel | 20
| Organizování prostituce a obchod se ženami | 20
3. - 5. | Výroba, pašování a distribuce drog | 19
| Organizování nelegální migrace | 19
| Překupnictví odcizených předmětů | 19
6. | Daňové, úvěrové, pojišťovací a směnečné podvody | 18
7. - 10. | Padělání CD a nelegální kopie videokazet | 16
| Vydírání a vybírání poplatků “za ochranu” | 16
| Zakládání podvodných a fiktivních firem | 16
| Celní podvody | 16
11. -13. | Krádeže uměleckých předmětů a jejich vývoz | 15
| Vymáhání dluhů na objednávku | 15
| Krádeže vloupáním do bytů, chat, obchodů a skladů | 15
14. -15. | Krádeže z nákladních aut a kamionů | 14
| Bankovní podvody | 14
16. -17. | Praní špinavých peněz | 13
| Vylákání peněz se slibem jejich velkého zhodnocení | 13
18. | Vraždy | 11
19. | Podplácení a korupce | 10
20. -21. | Padělání dokumentů, šeků, peněz, mincí | 9
| Bankovní loupeže | 9
22. | Mezinárodní obchod se zbraněmi a výbušninami | 8
23. -25. | Ostatní násilí | 7
| Hazardní hry | 7

Kromě nejrozšířenějších aktivit organizovaného zločinu existuje celá skupina silně rozšířených. Pro tu jsou charakteristické poměrně silné výkyvy. Tyto aktivity jsou uváděny 65 - 85 % expertů. Od druhé poloviny 90. let sem patří daňové podvody, po roce 2000 také překupnictví odcizených předmětů, od roku 1999 padělání CD a nelegální kopírování videokazet. Poměrně rozsáhlý - ale s výkyvy - je výskyt celních podvodů. V roce 2002 nastal silný vzestup v zakládání fiktivních firem. Určité výkyvy má i vydírání. I přes občasný výkyv zaznamenáváme tuto aktivitu většinou v první desítce. O něco méně se pak vyskytuje nezákonné vymáhání dluhů. To mělo dva vrcholy - v roce 1994 a 1999, kdy patřilo mezi pět nejrozšířenějších.

Ostatní aktivity jsou pak průměrně rozšířené. Platí to zejména pro bankovní podvody, praní peněz, padělání dokumentů, peněz, mincí, krádeže vloupáním, bankovní loupeže, korupci. Průměrný je i výskyt násilné kriminality a vražd. Organizovaný zločin se, pokud je to možné, násilí vyhýbá. Realizuje-li ho, pak uvnitř světa zločinu, navenek nebylo dosud zaznamenáno. Také obchodování se zbraněmi, výbušninami a radioaktivním materiálem nebylo zatím příliš významné.

Od roku 1999 sledujeme pravidelně, jakými aktivitami se zabývají zahraniční skupiny. Ukrajinské skupiny se zaměřují na vydírání, násilnou kriminalitu, organizování prostituce, pašování, loupeže, krádeže zbraní, po roce 2001 také na krádeže aut a v poslední době na drogy. Ruské skupiny mají podobný záběr. Zaměřují se na vydírání, násilnou kriminalitu, organizování prostituce, loupeže, pašování zbraní a radioaktivního materiálu, krádeže aut, od roku 2001 na drogy. Rusové se mnohem více než Ukrajinci věnují ekonomické kriminalitě, praní peněz, bankovním podvodům, korupci. Zakládají fiktivní firmy.

Vietnamské skupiny se zaměřují na padělání a pašování zboží. S tím souvisí porušování ochranné známky a autorských práv, celní a daňové podvody. Vietnamci se zabývají i nelegální migrací, distribucí drog a organizováním prostituce. Čínské skupiny se zaměřují na nelegální migraci. K této své základní aktivitě přidávají pašování, organizování prostituce, drogy, praní peněz, daňové a další podvody. Albánské skupiny jsou zaměřeny na drogy, nelegální obchod se zbraněmi, organizování prostituce, krádeže aut. Arabské skupiny se orientují na drogy, nelegální migraci, praní peněz, prostituci. Bulharské skupiny jsou zaměřeny především na organizování prostituce, poměrně málo na drogy. Krádeže aut jsou u nich na ústupu. Příslušníci dalších národností se v ČR vyskytují sporadicky, méně četné jsou tedy i jejich aktivity. Bělorusové a Afghánci se zejména orientují na vydírání, Jugoslávci, Chorvati a Turci na drogy. U Slováků byly zaznamenány trestné činy související s nelegální migrací.

### Některá aktuální témata

Kromě zjišťování údajů o struktuře skupin a o jejich aktivitách jsme se ve většině každoročních dotazování expertů zabývali některým z témat, které nám připadalo v té době jako aktuální. Ze začátku jsme spolu s experty zpřesňovali definici organizovaného zločinu a charakterizovali jeho znaky. Zejména jsme hledali kritéria, podle kterých lze odlišit organizovaný zločin od běžné kriminality provozované organizovanou formou. Čas od času jsme věnovali poněkud větší pozornost odhadům budoucího vývoje. Stále se předpokládá růst organizovaného zločinu, ale ne již tak prudký - nejsilnější skupiny si již rozdělily sféry vlivu a navázaly kontakty. S převahou budou převažovat drogové aktivity.

V roce 1999 jsme se zaměřili na společenské příčiny a důsledky organizovaného zločinu. Vytipovali jsme 150 faktorů, které mohou hrát roli. V roce 2000 jsme se dotkli problematiky korupce. Dotazovali jsme se na míru, ve které se organizovaný zločin vůči jednotlivým složkám společnosti dopouští pokusů o korupční jednání. V roce 2001 jsme zjišťovali, do jakých složek společnosti se organizovaný zločin pokouší pronikat a vůči kterým složkám používá násilí. Na základě událostí, ke kterým došlo 11. září 2001, jsme blíže zjišťovali, zda byla v českých podmínkách zaznamenána spolupráce organizovaného zločinu s terorismem a zda by v příštích letech k takové spolupráci mohlo dojít. V roce 2002 jsme spolu s experty hledali hlavní problémy, jejichž odstranění by vedlo k úspěšnému postupu proti organizovanému zločinu. V letošním roce chceme takto posoudit i možné rozvojové faktory.

### Závěr

V první části informace o výzkumu organizovaného zločinu uvádíme stručný výčet oblastí, na které jsme se v letech 1993 - 2002 zaměřili. Zmiňujeme se i o zahraniční spolupráci, která je právě u tohoto tématu zcela nezbytná a která byla i dosti rozsáhlá. Ve druhé části se zmiňujeme o mezích a možnostech použití výzkumných metod. Ve třetí části je vybráno několik základních informací o zločineckých skupinách a o jejich nejčastějších aktivitách. Zmínili jsme se zejména o těch, které byly po dobu deseti let sledovány každoročně, takže jsme mohli porovnat vývoj za období let 1993 - 2002. Základní data o struktuře skupin a o aktivitách organizovaného zločinu na území České republiky doplňujeme každoročně některým aktuálním tématem, proto i v informaci o deseti letech výzkumu prezentujeme příklady některých z těchto témat.

Celkový záběr našeho výzkumu je mnohem širší. Kromě prezentovaných výsledků se podrobně zabýváme i dalšími oblastmi organizovaného zločinu. V současné době například shrnujeme vývoj pojetí organizovaného zločinu a jeho charakteristických znaků v českých podmínkách i v mezinárodním kontextu, rekapitulujeme hlavní opatření, která byla podniknuta v České republice i ze strany světových a evropských společenství. Podrobněji se zabýváme drogovou problematikou, organizováním prostituce, krádežemi motorových vozidel, organizováním nelegální migrace, ekonomickou a finanční kriminalitou.

Chceme zhodnotit účinnost právních norem, pokoušíme se zachytit pohyb finančních prostředků uvnitř skupin i v rámci světa zločinu a mezi světem zločinu a ostatním světem, podrobněji charakterizujeme praní špinavých peněz, soustavně analyzujeme míru a způsob použití násilí.

Výběr českých publikací k tématu organizovaného zločinu:
Cejp, M.: Nástin přístupu k problematice výzkumu organizovaného zločinu. In: K organizované zločinnosti. Praha, IKSP, 1993.
Cejp, M.: Druhy a formy činností organizovaného zločinu. Praha, IKSP, 1996.
Gawlik, L.: Tranzit drog na českém území. Praha, IKSP, 1994.
Brabcová, I. - Cejp, M. - Scheinost, M.: Pravděpodobné modely organizované kriminality. Praha, IKSP, 1994.
Trávníčková, I.: Prostituce jako jedna z možných aktivit organizovaného zločinu (včetně obchodování se ženami). Praha, IKSP, 1995.
Scheinost, M.: Nelegální migrace a převaděčství jako jedna z aktivit organizovaného zločinu. Praha, IKSP, 1995.
Gawlik, L.: Krádeže starožitností a uměleckých děl v kontextu organizovaného zločinu. Praha, IKSP, 1995.
Cejp, M.: Vydírání jako forma organizovaného zločinu v České republice. Praha, IKSP, 1995.
Němec, M.: Organizovaný zločin. Praha, Naše vojsko, 1995.
Marešová, A.: Etiologie násilných projevů organizované kriminality. Praha, IKSP, 1996.
Scheinost, M. a kol.: Výzkum struktury, forem a možností postihu organizovaného zločinu v České republice. Praha, IKSP, 1997.
Nožina, M. (ed): Mezinárodní organizovaný zločin v České republice. Praha, TLP, 1997.
Baloun, V.: Organizovaný zločin a jeho možné projevy ve finančním sektoru ekonomiky. Praha, IKSP, 1999.
Marešová, A.: Úmyslné zkrácení daní - analýza vybraných trestných činů a jejich pachatelů. Praha, IKSP, 1999.
Kadeřábková, D.: Hospodářská trestná činnost a její projevy. Praha, IKSP, 1999.
Karabec, Z.: Účinnost právních prostředků proti organizovanému zločinu. Praha, IKSP, 1999.
Cejp, M.: Společenské příčiny a důsledky organizovaného zločinu. Praha, IKSP, 1999.
Cejp, M. a kol.: Výzkum organizovaného zločinu v České republice II. Praha, IKSP, 1999.
Cejp, M. a kol.: Pravděpodobný vývoj vybraných druhů kriminality. Praha, IKSP, 2001.
Cejp, M.
Výzkum organizovaného zločinu v České republice
SOUHRN

V informaci o výzkumu organizovaného zločinu shrnujeme v první části hlavní oblasti, na které jsme se v letech 1993 - 2002 zaměřili. Zmíněna je i dosti rozsáhlá zahraniční spolupráce, která je právě u tohoto tématu zcela nezbytná. Ve druhé části informujeme o použitých výzkumných metodách a technikách a o omezeních, která nám neumožnila použít metody jiné. Pokud se týká výsledků, vybrali jsme základní informace o zločineckých skupinách a o jejich nejčastějších aktivitách. Zmínili jsme se zejména o těch, které byly po dobu deseti let sledovány každoročně, takže jsme mohli porovnat vývoj za období let 1993 - 2002. Díky tomu jsme mohli zachytit i změny, ke kterým došlo, a máme k dispozici i tendence, z nichž můžeme vycházet při pokusech o předvídání. Úplný záběr našeho výzkumu je mnohem širší. Kromě prezentovaných souhrnných výsledků se podrobně zabýváme i dílčími oblastmi organizovaného zločinu.

Cejp, M.
A survey of organised crime in the Czech Republic
SUMMARY

In the first part about research of organised crime, we summarise the main areas that we focused on in the years 1993 - 2002. Extensive foreign co-operation is also being mentioned, which is quite essential for this topic. In part two, we inform about the research methods and techniques that have been used and about the limitations that did not enable us to use other methods. As for the results, we selected the basic information about criminal groups and their most frequent activities. We especially mentioned those, which could be monitored yearly over the past ten years, so we could follow their development in the years 1993 - 2002. This enabled us to recognise the changes that occurred in this period, and we have extracted the tendencies that can be used for attempted predictions. The full extent of our research is much broader. Besides the summary results presented, we also pay detailed attention to the individual areas within organised crime.

Cejp, M.
Forschung des organisierten Verbrechens in der Tschechischen Republik
ZUSAMMENFASSUNG

In der Information über die Forschung des organisierten Verbrechens fassen wir im ersten Teil die Hauptbereiche zusammen, auf die wir uns in den Jahren 1993 - 2002 konzentrierten. Man erwähnt auch die ziemlich umfangreiche Auslandszusammenarbeit, die gerade bei diesem Thema ganz notwendig ist. Im zweiten Teil informieren wir über die benützten Forschungsmethoden und Techniken und über die Einschränkungen, die uns andere Methoden nicht ermöglichten. Was die Ergebnisse betrifft, wählen wir Grundinformationen über die verbrecherischen Gruppen und über ihre häufigste Aktivitäten. Wir haben besonders die erwähnt, die man in den zehn Jahren jährlich verfolgt hat, sodass wir die Entwicklung im Zeitabschnitt 1993 - 2002 vergleichen konnten. Dank dem konnten wir auch die Veränderungen erfassen, zu denen kam, und wir haben auch die Tendenzen zur Disposition, aus denen wir bei den Vorausblickexperimenten ausgehen können. Die ganze Reiche unserer Forschung ist noch viel breiter. Ausser den präsentierten Gesamtergebnissen widmen wir uns auch Detailgebieten des organisierten Verbrechens.