K riminalistika | číslo2/1999

RECENZE

## Právnický slovník evropské ochrany
lidských práv

(JUDr. Ing. J. Čapek, CSc.: Právnický slovník evropské ochrany lidských práv. Orac, Praha
1998, 351 stran.)

Publikace, která je prvním dílem podobného druhu vydaným v ČR, obsahuje přehled nejzávažnějších právních termínů (spolu s jejich ekvivalenty v angličtině a ve francouzštině) používaných v oblasti evropské ochrany lidských práv. Jedná se o oblast upravenou především Úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod, sjednanou v Římě dne 4. listopadu 1950 (viz vyhláška č. 209/1992 Sb.). Česká republika jako členský stát Rady Evropy je smluvní stranou uvedené Úmluvy od 1. ledna 1993, a to v návaznosti na předchozí účast Československa na Úmluvě od 18. března 1992.
Jednotlivé termíny, abecedně seřazené podle české abecedy, jsou převzaty jak z Úmluvy samotné, tak z judikatury, která se k jednotlivým ustanovením Úmluvy vytvořila na základě rozhodovací praxe Evropského soudu pro lidská práva a Evropské komise pro lidská práva, případně Výboru ministrů Rady Evropy. Použití těchto termínů je pak ilustrativně vysvětleno ve světle nejrůznějších judikátů štrasburských institucí.

Při zpracování slovníku nebylo dost dobře možné předejít určité nevyváženosti v rozboru jednotlivých právních pojmů, takže výklad, resp. rozbor některých z nich je relativně stručnější, zatímco jiné pojmy jsou vyloženy a rozebírány obšírněji. To bylo způsobeno následujícími skutečnostmi:

a) Existují značné rozdíly při interpretaci a zejména pak při aplikaci jednotlivých pojmů v rozhodovací praxi štrasburských institucí (např. propastný rozdíl mezi aplikací pojmů "posudky" a "důkaz").
b) U některých případů bylo nutné vycházet ze zkrácených (pracovních) verzí rozhodnutí štrasburských institucí, neboť jejich knižní vyhotovení nebylo při zpracování publikace dosud k dispozici, avšak jejich zařazení se jevilo jako potřebné z hlediska jejich důležitosti a aktuálnosti.
c) Z praktických důvodů nebylo možné projít celou judikaturu uvedených institucí ode dne jejich vzniku, tj. od počátku padesátých let. Proto se autor zaměřil na rozhodnutí přijatá v posledních letech a v některých případech čerpal z odborné cizojazyčné literatury, kde jsou rozhodnutí štrasburských institucí uvedena pouze ve zkrácené verzi.

S ohledem na malé zkušenosti naší justice, policie, akvokacie a státní správy s aplikací Úmluvy, zejména pak se stížnostmi na porušování lidských práv Českou republikou, může tato kniha posloužit jako pomůcka v dané oblasti, neboť bez základních znalostí právní terminologie a zejména pak judikatury k Úmluvě nelze před institucemi ve Štrasburku úspěšně vystupovat.
Mezi významnými hesly uvádím ze 113 prezentovaných např. ta, která mohou rozšiřovat prostor komentáře Listiny základních práv a svobod: Anonymní svědek, Azyl, Činy zaměřené na zničení práv a svobod přiznaných Úmluvou, Diskriminace, Důkaz, Důvodné podezření, Estoppel, Evropská dohoda o osobách účastnících se řízení, Evropská úmluva o zabránění mučení, Homosexuálové, Justiční omyl, Limity zneužití omezení práv, Minimální práva obviněného, Morálka, Národní bezpečnost, Posudky, Poškozená osoba, Pozitivní závazky státu, Právo na respektování korespondence, Právo na svobodu a osobní bezpečnost, Proselytismus, Předcházení nepokojům a zločinnosti, Rovná práva a povinnosti manželů, Rovnost zbraní, Stížnosti proti České republice, Transsexuálové, Trest smrti, Volná úvaha, Výhrady, Zákonné zatčení, Zákonnost zbavení svobody, Záruka atd.

OBSAH / CONTENTS / INHALT

Copyright © 1999 Ministerstvo vnitra České republiky
| úvodní stránka |