K riminalistika | číslo 2/1999

## Názory pracovníků orgánů činných v trestním řízení
a dalších odborníků na organizovanou
trestnou činnost páchanou
občany ČR

Problémy legislativy

Ve volné výpovědi mohli respondenti uvést hlavní problémy, které podle jejich názoru existují ve vztahu k postihu organizované kriminality v trestním zákoně, trestním řádu, zákoně o Policii ČR a v jiných relevantních normách.

Ve vztahu k trestnímu zákonu pouze tři dotázaní uvedli, že nespatřují žádné problémy. Z odpovědí vykrystalizovaly zhruba tři hlavní okruhy, které se staly předmětem kritiky. Prvním z nich jsou podle názoru 19 dotázaných nedostatečné trestní sazby za organizovanou trestnou činnost (např. nemožnost adekvátně postihnout občany až dosud bezúhonné, kteří se angažují v organizovaném zločinu). Druhým okruhem problémů je otázka vymezení skutkových podstat, kde 14 respondentů uvedlo, že řada skutkových podstat chybí, zejména v oblasti finanční, hospodářské a majetkové kriminality. Dále poukázali na obtížné prokazování "podvodného úmyslu" a na absenci nedbalostních trestných činů ve finanční trestné činnosti. Třetí výraznější problém tvoří dle názoru dotázaných (8) způsob vymezení zločinného spolčení a jeho nesnadná prokazatelnost (včetně účasti na zločinném spolčení); v souvislosti s tím i příliš úzké vymezení účinné lítosti v § 66 a § 163b, které je v praxi obtížně použitelné.

Trestní řád byl terčem o něco větší kritiky. Největší se soustředila na vazební lhůty a lhůtu zadržení, které jsou podle názoru 18 respondentů příliš krátké. Druhou kritizovanou oblastí bylo získávání důkazů a jejich využití v trestním řízení. Šest dotázaných kritizovalo nutnost opakování důkazů, hlavně výpovědí svědků v přípravném řízení a před soudem, sedm kritizovalo ustanovení § 160 trestního řádu o zahájení trestního stíhání a sdělení obvinění. Kritizována byla omezená možnost opatření důkazů před sdělením obvinění (2), úzký výklad ustanovení o neodkladných úkonech, nemožnost provést záměnu zásilky (3), možnost vyslýchat svědky až po sdělení obvinění. Požadováno bylo připuštění důkazního využití - za vymezených podmínek - poznatků získaných pomocí operativních metod a prostředků a pružnější povolování jejich použití (4). Opakovaně byl vznesen obecný požadavek zlepšit podmínky pro získávání důkazů (2).

Kritika se dále zaměřila na nepružnost a zdlouhavost trestního řízení (9 respondentů) a složitou součinnost orgánů činných v trestním řízení (3), na nemožnost zahájení trestního stíhání "ve věci" (7), na neúměrné rozšíření práv obviněných na úkor orgánů činných v trestním řízení (7), na velká práva obhajoby v přípravném řízení (3), na nedostatečnou účinnost ustanovení o ochraně svědků (9), na nedořešené postavení policejního agenta (2) a na přílišný rozsah bankovního tajemství a malou součinnost peněžních ústavů s orgány činnými v trestním řízení (2).

K zákonu o Policii ČR bylo vzneseno relativně méně připomínek, často obdobných s připomínkami k trestnímu řádu. Největší počet dotázaných kritizoval příliš krátkou lhůtu pro zadržení (13), další kritika směřovala na nemožnost důkazního využití operativně získaných poznatků a nedostatečnou úpravu jejich použití. Požadováno bylo lepší řešení krytí a beztrestnosti agenta.
Námětů a námitek k dalším právním normám byla vznesena celá řada. Ve čtyřech případech byl kritizován obecně nepřehledný stav a nesoulad právních norem (trestních, daňových, bankovních), dále vzájemné utajování dat mezi orgány státní správy, dvakrát byla uvedena nedostatečnost bankovních a finančních norem spolu s příliš širokým vymezením mlčenlivosti finančních úřadů a bank. Ve dvou případech byl postrádán zákon proti korupci a dokonalejší zákon o střetu zájmů. Tři dotázaní upozornili na problematiku povolování pobytu a podnikání cizinců.

OBSAH / CONTENTS / INHALT

Copyright © 1999 Ministerstvo vnitra České republiky
| úvodní stránka |